![אטלנטיס](/sites/default/files/styles/main_movie/public/2022-06/024.png.jpg?itok=ua65fMrh)
ערב מיוחד וחשוב לגיוס תרומות לאוקראינה בהקרנת סרטו עטור הפרסים של ולנטין ואסיאנוביץ' מתרחש בשנת 2025 במחוזות הפוסט־אפוקליפטיים של מזרח אוקראינה. הסרט מעולם לא היה כה רלוונטי כבימינו.
לאחר מכן יתקיים שיח עם : אנה זרובה מייסדת עמותה חברים ישראלים של אוקראינה, ומנכ״לית ארגון איגוד ישראל אוקראינה.
טאשה קרליוקה עיתונאית, תסריטאית וסופרת. חילקה את זמנה בין תל אביב לקייב, אך ברחה עם משפחתה חזרה לישראל לאחר שרוסיה תקפה את אוקראינה בפברואר.
הרשויות מקימות חומה אימתנית על קו הגבול. מים הם מצרך יקר ערך המשונע ממקום למקום באמצעות משאיות. סרגיי, חייל לשעבר, מתקשה להסתגל למציאות החדשה במקום הארור הזה. כשהוא יוצא למשימה מיוחדת באתר קבורה של קורבנות המלחמה, הוא פוגש בקטיה. יחד הם ינסו להשיב שמץ של נורמליות למציאות הטרופה הסובבת אותם, ואולי אף יאפשרו לעצמם להתאהב. "אטלנטיס" היה אחד הסרטים המפתיעים והייחודיים ביותר שנחשפו בפסטיבל ונציה, שם זכה בפרס הראשון בתחרות "אוריזונטי". מאז הספיק הסרט לאסוף שלל עיטורים ושבחים, ואף תואר על ידי מגזין הקולנוע "וראייטי" כ"פיסה עזה של קולנוע פיוטי וטהור".
אטלנטיס | Atlantis - ערב מיוחד לגיוס תרומות לאוקראינה
ערב מיוחד וחשוב לגיוס תרומות לאוקראינה בהקרנת סרטו עטור הפרסים של ולנטין ואסיאנוביץ' מתרחש בשנת 2025 במחוזות הפוסט־אפוקליפטיים של מזרח אוקראינה. הסרט מעולם לא היה כה רלוונטי כבימינו.
לאחר מכן יתקיים שיח עם : אנה זרובה מייסדת עמותה חברים ישראלים של אוקראינה, ומנכ״לית ארגון איגוד ישראל אוקראינה.
טאשה קרליוקה עיתונאית, תסריטאית וסופרת. חילקה את זמנה בין תל אביב לקייב, אך ברחה עם משפחתה חזרה לישראל לאחר שרוסיה תקפה את אוקראינה בפברואר.
הרשויות מקימות חומה אימתנית על קו הגבול. מים הם מצרך יקר ערך המשונע ממקום למקום באמצעות משאיות. סרגיי, חייל לשעבר, מתקשה להסתגל למציאות החדשה במקום הארור הזה. כשהוא יוצא למשימה מיוחדת באתר קבורה של קורבנות המלחמה, הוא פוגש בקטיה. יחד הם ינסו להשיב שמץ של נורמליות למציאות הטרופה הסובבת אותם, ואולי אף יאפשרו לעצמם להתאהב. "אטלנטיס" היה אחד הסרטים המפתיעים והייחודיים ביותר שנחשפו בפסטיבל ונציה, שם זכה בפרס הראשון בתחרות "אוריזונטי". מאז הספיק הסרט לאסוף שלל עיטורים ושבחים, ואף תואר על ידי מגזין הקולנוע "וראייטי" כ"פיסה עזה של קולנוע פיוטי וטהור".